- Kan vi ikke gøre det på kontoret? - Nej, i kaptajnsstolen.
- Op med hagen. - Tag billedet.
Du ligner en stolpe.
Vend 10 grader mod højre.
Alle rekrutter, der kommer til Stjerneflåden, får det at se.
Det er en ære, sir. Alle de kaptajner gav os noget at stræbe efter.
Lyset reflekteres i displayet.
Kan du slukke skærmene? Kom nu, T'Pol.
Kunstneren skal have et godt billede at male efter.
Fotograferes vulcanske kaptajner i overkommandoen?
Vulcanere hyldes for deres evner, ikke deres udseende.
Bortset fra de vigtige. De mumificeres.
Kan de ikke bruge et gammelt billede?
Der ligger en lille planet på vores nuværende kurs.
- Der skulle ikke være noget system. - Det er kun en planet.
Lad os se den.
Forstør den op.
Det er en løsrevet planet.
Den har forladt sit kredsløb.
Sæt kursen mod den. Vi ser nærmere på den.
- Kaptajn Archer har kommandoen. - Hold op, Trip.
Planeten har et varieret dyreliv.
Hvordan det?
Burde overfladen ikke være bundfrossen?
Varm gas lækkes fra planetens indre. De fleste livsformer findes der.
Oaser?
Nogle mennesker?
Intet menneskeligt liv.
Der er en kraftkilde nær ækvator.
Der er et skib dernede.
Kald dem op.
Intet svar.
Måske vil de være i fred.
Et enligt skib på en mørk planet.
Måske er de på bryllupsrejse.
Det nytter ikke at bruge infrarød.
Der er for mange varmekilder.
- Vi burde være over skibet nu. - Jeg scanner efter en lysning.
Det ligner Amazonas. Held og lykke.
Jeg har altid sagt, jeg kunne lande med lukkede øjne.
Så må du bevise det.
Der er en lysning 900 meter væk. Ikke meget større end kapslen.
Det er nok.
Fartøjet ligger den vej. 600 meter.
- Følg efter mig. - Lad mig lege kaptajn, Malcolm.
Det minder mig om regnskoven på New Zealand.
Jeg fik mit vildmarksmærke der.
- Har du været spejder, sir? - Ørnespejder.
Det var jeg også.
- Hvor mange mærker fik du? - 28.
Hvad med dig?
- 26. - Ikke dårligt, sir.
Kaptajn...
Finder vi flere af de væsner får vi mærket i rumbiologi.
Tja...
Det har jeg allerede.
En lejrplads, sir.
Nogen hjemme?
Vi kommer fra stjerneskibet Enterprise.
Er her nogen?
Ingen biosignaturer.
Men skibet er mindre end 200 meter væk.
Du og Malcolm tjekker det. Vi bliver her. Hvis der nu kommer nogen.
Hørte du det?
Ja.
- Kan du se noget? - Der var et menneskeligt livstegn.
Nu er det væk.
Det er ikke væk.
- Er alt i orden, kaptajn? - Ja. Det her er eskerne.
Jeg hedder Damrus.
Det er videnskabsofficer T'Pol og løjtnant Malcolm Reed.
Rart at møde jer.
Dine venner havde nær skudt mig.
Det må du undskylde.
Der er farlige dyr her.
Vi har ikke mødt mennesker her før.
- Er det jeres territorium? - Planeten tilhører ingen.
Men den er vigtig for os.
- Hvad laver I her på Dakala? - Vi udforsker den bare.
Vi bliver et stykke tid, hvis det er i orden.
Det er en stor planet.
Vi kan lande et andet sted, men vi ville gerne have selskab.
- I lever godt. - Drayjinkød er en luksus.
Enig.
Hvorfor kunne vores sensorer ikke registrere jer?
Vi bærer sensorkapper. Så opdager dyrene os ikke.
- Studerer I dyrelivet her? - Det kan man ikke sige.
Vi er her på en ekspedition.
Drayjinen, som I spiser, nedlagde vi i går.
I er jægere.
Vores folk er kommet her i ni generationer.
- For at dræbe de arter, der findes? - Jagt på vilde dyr er en tradition.
Der er højerestående primater her. Dem rører vi ikke.
På Jorden gik jagt af mode for mere end 100 år siden.
Men vi værdsætter jeres gæstfrihed.
Jeres udrustning er meget avanceret, hvis den kun er til jagt.
Undervurder ikke dyrene på denne planet.
De snyder os ofte.
- Må jeg tage med på jagt? - Jeg troede ikke, I brød jer om det.
I kunne snige jer ind på os, uden at vores sensorer reagerede.
Jeg vil vide hvordan.
Jeg lover, at jeg ikke slår noget ihjel.
Det må være op til vores værter.
Kaptajnens log, tillæg.
Trip og Malcolm tager tilbage med Hoshi og henter campingudstyr.
Hvis insekterne lyser i mørke, kan man se dem i soveposen.
Endnu en grund til at være glad over at skulle sove i sin egen køje.
Det er det, man ikke kan se, som jeg ville være bange for.
- Som de der boreorme. - Boreorme?
De kravler ind i øret på en og lægger æg. Sov godt.
Vi kan begynde med entomologerne, og så de andre biologihold.
Vi bør nok begrænse det til seks besætningsmedlemmer ad gangen.
Det lyder klogt.
- Hygger I jer? - Ja, meget.
Tak, fordi I ville dele lejr med os.
Vi tager af sted om seks timer. Se at få sovet, hvis du stadig vil med.
Det vil jeg ikke gå glip af.
- Godnat. - Godnat.
Godnat.
Jeg går til køjs.
Det lyder som en god idé.
- Jeg bliver siddende oppe lidt. - Mor dig godt.
Jonathan...
Hallo?
- Er der nogen? - Jonathan.
Hvem er det?
Han så hende, når han siger det.
- Har I andre med jer? - Nej.
Og slet ingen menneskelige kvinder.
- Kom hun ikke fra jeres skib? - Nej.
- Archer. - Mayweather her.
Der er ikke andre fartøjer på planeten.
Tak, Travis. Slut herfra.
Ingenting.
Hun var ung. Hun havde langt, lyst hår.
Hun havde sådan en slags natkjole på.
En natkjole, sir.
- Du drømte, måske. - Det var ikke en drøm.
Hun sagde mit navn. Hun kender mig.
Og...
...jeg kender hende.
- Sir? - Det var noget bekendt ved hende.
Jeg har set hende før.
På den her planet er det altid nat.
Man er omgivet af ting, man kan høre, men ikke se.
Det kan... sætte fantasien i gang.
Du ville ikke være den første, der så syner.
Hun var virkelig.
Hvor stor er chancen for, at du skulle møde en halvnøgen kvinde, -
- som du tror, du kender, flere lysår hjemmefra?
Gå ind og sov.
Hvis du er heldig, besøger hun dig i drømmen.
- De kan se infrarødt. - Blandt andet.
- Hvad vil I jage i dag? - Vi så nogle ildulve i går.
Omkring 6 km væk.
- Det er en hård tur. - Jeg forsøger at hænge på.
Det ville være rart. Vi har kun to dage tilbage.
Hvorfor har I så travlt?
For at bevare Dakala må vi kun jage fire dage om året.
- Så må vi af sted igen. - Mange vil gerne jage her.
- Er det vulkanske åbninger? - Ja.
Det her område er meget aktivt. Mineralkilder, damp. Det er smukt.
Det ser vi måske på, mens du er på safari.
Jeg henter kameraet.
- Har du sovet godt, kaptajn? - Ja, helt fint.
Fint.
Hvis du ser flere smukke kvinder, må du fortælle os det.
Drayjin. En hun. De er meget uforudsigelige.
Det minder om Yellowstone.
Snarere om grotterne på Deneva Prime.
Der er en stor, geotermisk skakt 60 meter væk.
Den vil jeg gerne undersøge.
Sir?
Du har min tilladelse.
Hold dig i kontakt med os.
Nå...
Hun havde altså natkjole på?
- Du tror, hun er virkelig? - Jeg hallucinerede ikke.
- Kaptajn... det lyder usandsynligt. - Det ved jeg.
Trip, har jeg nogensinde gjort noget dumt? Noget rigtig dumt.
Pokerpartiet på Jupiter... Men ellers ikke.
I går aftes gik jeg ud i en fremmed jungle... alene.
Jeg fulgte efter en kvinde, som umuligt kan findes.
Det er ret dumt.
Det var, som om jeg følte mig draget imod hende.
Jeg havde ingen kontrol over mig selv. Jeg kan ikke forklare det.
Hun må have set godt ud.
- Klar! - Hvad er det?
- Er der noget derude? - Det kan være damp.
- De snyder ikke varmescanneren. - Lad os se efter.
Vi behøver ikke alle jagte spøgelser. Følg stien.
- Damrus! - Pas på gæsten. Vi indhenter jer.
Jonathan.
Hvem er du?
Hvor kender du mit navn fra?
Jeg har brug for dig, Jonathan.
- Du taler engelsk. - Du må forstå mig.
Jeg kender dig.
- Hvordan er det muligt? - Ville du ellers være kommet?
Du siger, du har brug for mig. Hvorfor?
- Du er anderledes. - Anderledes?
Hvad er der?
- Hvad er der galt? - Fortræd.
- Jeg gør dig ikke fortræd. - Ikke Jonathan.
Hvem så? Hvem vil gøre dig fortræd?
Kaptajn?
Er alt i orden?
Helt fint.
Du forsvandt bare.
Hvad laver du herude?
Jeg ville bare...
...tage nogle scanninger.
- Hold fast! - Jeg forsøger.
- Du må holde ham i ro. - Burzaan, du må ligge stille.
- Hvad var det? - Det så jeg ikke.
Vi deler os og følger sporet.
Bed Phlox holde sig klar.
Det var en drayjin. Hunnerne er aggressive, når de har unger.
- Giv mig forbindingskassen. - Ingen indre skader. Stort blodtab.
Vi har en læge på skibet. Han står klar.
Vi kan selv tage os af skader.
Vi har brug for ham til jagten. Lægen kan hjælpe. Vi har kun to dage.
Tak, kaptajn. Han skal have den bedste behandling.
Tilbage til kapslen. Du og Malcolm går med.
I burde alle vende tilbage til skibet.
Vi kendte til farerne her. Det gjorde I ikke.
Jeg vil ikke af sted endnu.
Løjtnant Reed rapporterer, at de har dokket.
Tak.
T'Pol?
Kom ind.
Jeg har set hende igen.
Nær varmekilderne.
Hun talte til mig.
- Hvad sagde hun? - Hun sagde...
At hun har brug for mig.
Jeg tror, nogen forsøger at gøre hende fortræd.
Du burde overveje at vende tilbage til Enterprise.
Så Phlox kan kigge på mig?
Der er ingen psykotropiske stoffer her.
Jeg hallucinerede ikke. Eller drømte.
Er den eneste logiske slutning, at hun er et menneske?
Jeg ved ikke, hvad hun er.
Hun kan ikke være menneskelig. Men hun viser sig af en grund.
Jeg må finde ud af hvorfor.
- Hvordan? - Jeg vil opsøge hende.
- Jeg går med. - Nej.
En kyndig jæger blev næsten dræbt. Det er dumt at gå alene.
Det er jeg nødt til.
Hun har valgt at kommunikere med mig.
Jeg ved ikke hvorfor.
Men jeg tror ikke, hun vil vise sig for nogen anden.
- Er det den eneste grund? - Hvad?
Jeg tænker bare på, om du lige så gerne ville finde dette væsen, -
- hvis det var en letpåklædt mand?
Hvordan går det?
Jeg fremstillede blod til transfusionen.
Han er snart oppe igen.
Det siger jeg til kaptajnen.
Hvad blev han angrebet af?
De kalder det en drayjin. Den ligner en stor gris. Den smager også sådan.
Jeg fandt cellerester i såret.
De kommer ikke fra ham. Så jeg antager, at de er fra dyret.
- Hvad er det her? - Cellerne har kromosomforandringer.
De muterer.
Det er, som om de vil ændre sig, men at de ikke ved til hvad.
Det må have været en usædvanlig gris.
Hallo?
Er du der?
Jeg er alene.
Jonathan.
Du er ikke en hallucination.
Du er virkelig. Jeg kan røre ved dig.
Virkelig, ja.
Men du er ikke menneskelig, vel?
- Menneskelig? - Menneske... som jeg.
Vi er ikke som du.
Vi?
Er der flere? Hvor? Jeg har ikke set andre.
Vi kan tage skikkelse af hvad som helst.
Et træ, et dyr, vand. Alt, hvad du ser.
Jeg ser en smuk kvinde.
Fordi du ønsker at se en smuk kvinde.
Hvordan ved du, hvad jeg ønsker?
Jeg kan se dine tanker.
Jeg ser det, du viger udenom.
Du er telepatisk. Det er derfor, du taler mit sprog.
- Jeg kan mere end dit sprog. Du ved, hvorfor jeg drages imod dig.
- Hvorfor jeg tror, jeg kende dig. - Du kender mig.
Hvorfra?
Hvorfor valgte du mig?
Du er anderledes.
Det har du sagt før. Hvem adskiller jeg mig fra?
De andre. De eneste, der nogensinde er kommet her før jer.
Mener du eskerne?
- Ved du, hvorfor de kommer? - For at jage.
For at jage os, Jonathan. Vi er det, de værdsætter mest.
Du fik ikke drayjinen, men du fik et ar at vise frem.
Takket være lægen har jeg ikke engang det.
- Skål for kaptajnen og hans læge. - Det var ikke noget problem.
Vi må skåle for noget. Vi kom jo tomhændede hjem.
Skål for god jagtlykke i morgen.
- Skål. - Held og lykke.
Hvordan tabte I dem af syne?
Drayjiner vandrer rundt. De var taget videre, da vi kom tilbage.
Og med alle jeres sensorer, kunne I ikke opspore dem?
- De er ikke lette at finde. - Åbenbart ikke.
- Jager I på jeres planet? - Ja.
Hvorfor så rejse lysår væk?
Det er langt at tage for at skyde vildsvin.
Vi jager andet end vildsvin.
Byttet her er anderledes.
Vildsvin, ulve, store reptiler. Det er da ikke noget særligt.
Forestil dig at jage noget, der kan læse dine tanker.
Er det anderledes nok?
- Hvad taler du om? - Ånder.
- Mener du spøgelser? - Mere eller mindre.
Hold nu op. Det virker usandsynligt.
Gør det? Du har jo selv set et.
Din mystiske kvinde. Hun var en ånd, der kom for tæt på lejren.
Hun så menneskelig ud.
- Du ved ikke, om det var en hun. - De ændrer form.
De kan antage en hvilken som helst skikkelse. Selv en man kender.
Det er sådan, de narrer en.
De lyder som intelligente væsner.
Ikke som du og jeg måler intelligens. Det er et instinkt.
Det var derfor, vi sporede jer. Vi troede, I var dem.
De bliver til en præcis kopi af det, de forandrer sig til.
Gør de sig til en sten, ser man en sten. Også på scanneren.
Inden vi lærte at opdage dem, dræbte de flere af os end omvendt.
Min far kom hertil med otte andre jægere.
De drev en gruppe ånder ind i en blindgyde.
Min far var sikker på, at de ikke kunne komme ud.
Da de gik derind, ventede ånderne på dem.
De havde læst jægernes tanker.
De kendte deres plan.
Min far klarede sig, men kun to af hans venner overlevede.
Hvordan fanger I dem?
Når de trænges op i en krog, går de i panik. Især de unge.
Når de er bange, afgiver de et kemisk spor.
Det indstiller vi scannerne til at opfange.
Så får vi en fordel.
- De ved, hvad det er, de gør. - Jeg finder det også smagløst.
Men hvordan kan vi forhindre det?
De er bevæbnede og kender terrænet.
- Jeg vil ikke tage deres våben. - Det har vi heller ingen ret til.
Hvilken ret har de til at skyde?
Det er okay at jage vildsvin, men tænkende væsner...
Selvom vi stopper dem, vil de komme tilbage.
- De har gjort det i 100 år. - Vi behøver en langsigtet løsning.
Kaptajn?
Jægerne sagde, at væsnerne afgiver et kemisk spor.
Det er sådan, de finder dem.
- Du har en celleprøve. - Jeg analyserede mutationsevnen.
Kan du skjule det kemiske spor? Så de ikke ses på scannerne?
Det undersøger jeg.
Vi kan ikke stoppe jagten, men vi kan gøre den mere retfærdig.
- Godaften, kaptajn. - Trip.
- Vil du have noget? - Nej, tak.
Mælk, kold.
Kender du noget til poesi?
Ud over "Den unge dame fra Ipswich"?
Da jeg var lille og havde svært ved at sove, læste mor digte.
Jeg bad hende altid læse et bestemt.
Det havde et underligt navn. "The Song of the Wandering Angus".
Nu ved jeg, at Yeats skrev det.
"Jeg gik ud i hasselskoven."
"Mit sind stod i brand."
Altså, manden i digtet -
- fanger en fisk, som forvandles til en smuk kvinde.
"Med æbleblomster i håret."
Hun råber hans navn, og så forsvinder hun.
- Og? - Han leder efter hende hele livet.
Hun var hans billede på perfektion, antager jeg.
Noget han aldrig kunne finde.
Det er hende.
- Kaptajn? - Da jeg lyttede til digtet...
...må jeg have skabt et billede af hende i mit hoved.
Jeg har ikke tænkt på det i årevis. Derfor genkendte jeg hende ikke.
Jeg fantaserede om hende som lille.
Den flygtige kvinde fra digtet.
Hvorfor anvendte det her væsen et billede, du næsten havde glemt?
Det aner jeg ikke.
Måske har du tænkt mere på digtet, end du troede.
- Phlox til kaptajn Archer. - Archer.
Jeg har måske fundet noget, kaptajn.
Jeg kommer.
Hun er måske kun en gammel fantasi, -
- men ingen skal skyde hende.
- Sikker? - Det er en ånd.
Der er intet spor. Det var nok en drayjin.
- Den forandrede sig. - Fortsæt.
- Hvor er den? - Der er intet spor efter den.
Den må være her.
Er den trængt op i en krog, er den bange. Hvorfor ser vi den ikke?
Den er måske ikke bange endnu, men det bliver den.
- Jeg har det fint. - Vi burde have set den.
- Scannerne er i stykker? - Alle sammen?
Vi må væk herfra.
Vi går tilbage til lejren.
Hvordan gik jagten? Noget held?
- Hvad laver I her? - Vi bliver lidt længere.
- Er alt i orden? - Ja.
Er du sikker?
- Du ser lidt bange ud. - Vores scannere virker ikke.
Det var ærgerligt. Så bliver der ingen trofæer i år.
Mærkeligt. Jagten gik fint, indtil I kom.
Vi bragte vel uheld med os.
- Er du der? - Ja.
- De er væk. - Indtil videre.
- Fik de andre maskeringsagenten? - Ja.
- Så er I beskyttede. - Tak.
- Jeg ved, hvem du er. - Du huskede det.
Tak, fordi du mindede mig om det.
Hold aldrig op med at lede efter det, der virker uopnåeligt.
Farvel, Jonathan.
Glem mig ikke.
Det gør jeg ikke.